Här har vi vräkt i oss utsökt ingefärsmarinerad älgstek (fast på innanlår, påsen var felmärkt). Och så har jag sprungit en mil. Och färgat håret i en alldeles för röd nyans.
Brasan får anstå till nästa år. Det är ändå bara kallt. Och så gillar jag inte körsång.
måndag 30 april 2012
söndag 29 april 2012
Saker man kan roa sig med
Här råder minst sagt byggkaos. Matrummet börjar bli klart, men nu håller vi på med vardagsrummet. Sätter upp gips och gör lite andra saker. Och så har vi påbörjat den stora rumsrockaden. All skönlitteratur har flyttat från det nuvarande arbetsrummet till matrummet - och när vi ändå höll på att flytta om så passade jag på att färgsortera böckerna. Fast jag vet inte riktigt vad jag tycker om det. Det ser fint ut...men samtidigt besvärande inredningsnervöst. Något problem att hitta böckerna tror jag dock inte kommer att uppstå. Jag vet nämligen exakt vad det är för färg och omslag på varenda bok.
onsdag 25 april 2012
Linda
Kanske är det en generationsfråga, att jag är en typisk 70-talist, som gör att jag känner betydligt mer samröre med Linda Skugge än Underbara Clara. Trots min förkärlek för långkok och att jag gärna skulle ha hönor - så kan jag ofta höra Linda stridsrop i huvudet; try harder.
Hur som helst. Kolla in Min sanning med Linda.
Hur som helst. Kolla in Min sanning med Linda.
måndag 23 april 2012
söndag 22 april 2012
En gång i tiden, för tusen år sedan, bodde jag i Skåne. Det gör jag inte längre.
Alltså, jag vill inte höra talas om att magnoliaträden blommar i Lund. Punkt.
lördag 21 april 2012
Välkommen till kaoset (del 2)
Det spacklas. Slipas. Sätts upp väv. Snart ska det målas. Eller spacklas lite till. Slipas. Sedan målas. Efter det ska en massa lister och foder sättas på plats.
Och så börjar allt (nästan) om från början igen, i nästa rum.
Jaja, det blir nog bra någon gång.
Hur som helst så vill jag få det fint hemma igen. För det var ganska länge sedan jag kände att det var just fint. De senaste åren har huset mest präglats av halvt avslutade projekt och av att vi har plockat undan saker. Senast var det ett antal tavlor som var nödvändiga att plocka ner, då Lille O. höll på att få dem i huvudet. Nu vill jag verkligen fixa till nedervåningen så att den blir klar. Varenda list ska på plats. Möblerna ska kompletteras och få nya platser. Tavlorna ska hängas om. Det ska bli fint.
Och så börjar allt (nästan) om från början igen, i nästa rum.
Jaja, det blir nog bra någon gång.
Hur som helst så vill jag få det fint hemma igen. För det var ganska länge sedan jag kände att det var just fint. De senaste åren har huset mest präglats av halvt avslutade projekt och av att vi har plockat undan saker. Senast var det ett antal tavlor som var nödvändiga att plocka ner, då Lille O. höll på att få dem i huvudet. Nu vill jag verkligen fixa till nedervåningen så att den blir klar. Varenda list ska på plats. Möblerna ska kompletteras och få nya platser. Tavlorna ska hängas om. Det ska bli fint.
fredag 20 april 2012
Rara gröna varelser
Det är ju nästan så att jag är sugen på att åka till Skellefteå och hjälpa till med att locka fram den stackars leguanen. Om 40 cm syftar på hela ödlans längd så är det en liten späd unge (som dock kan vara ruggigt svårfångade just för att de är så små och snabba). Om det syftar på kroppen så är det ett vuxet djur - men som sannolikt är hanterlig för den som är van med leguaner.
Och ja, jag har faktiskt lockat fram en leguanunge som hade gömt sig bakom sockeln på ett platsbyggt köksskåp (vilket tog ett par timmar). Och ja, jag har hanterat urförbannade vuxna leguaner. Och ja, jag har umgåtts med tama och rara leguaner nästan varje dag i nio år. Jag saknar dem fortfarande.
Och ja, jag har faktiskt lockat fram en leguanunge som hade gömt sig bakom sockeln på ett platsbyggt köksskåp (vilket tog ett par timmar). Och ja, jag har hanterat urförbannade vuxna leguaner. Och ja, jag har umgåtts med tama och rara leguaner nästan varje dag i nio år. Jag saknar dem fortfarande.
tisdag 17 april 2012
Tecken?
Ett tydligt tecken på att jag (trots allt) har blivit acklimatiserad norrlänning: jag cyklar trots att det är snöstorm. Det är ju helt...rubbat.
Tittar ut på snöfallet och drömmer om sommarens garderob
Bortsett från att jag aldrig kommer att ha stureplansblonderat hår så tänker jag att denna look blir perfekt till sommaren.
Kanske med lite mosad banan på skjortan som extra accessoar.
måndag 16 april 2012
Välkommen till kaoset
Om någon mot förmodan undrar varför det är så tyst här så kan jag meddela att vi skruvar upp gipsskivor och bredspacklar väggar. Eftersom vi bor i ett skruttigt 40-talshus, som är befriat från all charm i tidigare renoveringar, så tar allt fantastiskt lång tid. Ingenting är rakt. Alla eluttag är olika och sitter på varierande höjd. Taket lutar. Allt strular. Inte tar det mindre tid av att vi ägnar större delen av uppmärksamheten åt att hindra Lille O. från att få tag på farliga verktyg och klättra på stegar (läs: han står och vrålar av frustration vid en grind/sitter och illtjuter i en barnstol). Och så är det byggdam exakt överallt.
Det är inte ens något charmigt byggkaos. Det är bara kaos.
Konversation på väg till tandläkaren
Hustru med tandvärk: Önska mig lycka till. Jag kommer att bli fullständigt traumatiserad*.
Make: Men kära du, det är ju inte du som bli traumatiserad. Det är ju personalen som blir det. Du kan ju få vilken rutinerad sjuksyrra eller tandläkare som helst att byta jobb. Eller börja gråta. Eller tigga om nåd. Vi är ju också bara människor**.
Hustru med tandvärk: Ehum, jo. Fast jag är skiträdd i alla fall.
Make: Jodå, men det kommer att gå bra.
Hustru med tandvärk: hmmfr.
* alltså, jag är verkligen skiträdd för allt som har med undersökningar att göra.
** berömt uttalande från hematologens mest rutinerade syrra, efter att ha stuckit sönder mina armar till köttfärs och försatt mig i totalt panik. Men ja, h*n är ju faktiskt bara människa. H*n också.
Update: det gick faktiskt över förväntan.
lördag 14 april 2012
Solen må ha sina fläckar, men...
...idag har jag i alla fall demonstrerat för två femåriga flickor att mammor bredspacklar väggar, borrar och skruvar, alltmedan pappor passar småkottar, fixar fika och pysslar.
torsdag 12 april 2012
Dagen (uj, spännande)
onsdag 11 april 2012
Bara som en påminnelse till mig själv
Äntligen Arga snickaren! Bra...så att jag inte får för mig att vi ska bygga hus.
En vanlig dag på jobbet
I två dagar har jag suttit och skrivit om de två inledande sidorna till en artikel. Samma tankar har cirkulerat i huvudet - och det är tveksamt om någonting har blivit bättre. En ny ingång här, några nya formuleringar där, men över lag samma innehåll.
Well, det är en ny dag i morgon.
tisdag 10 april 2012
Femåriga flickor tänker (visst) på andra saker än Barbies och My Little Ponies
- Ni åker inte alls till jobbet när jag är på dagis!
- Va, inte? Vad gör vi istället då?
- Ni åker till rymden. I ett rymdskepp.
- Hmm?
- Och så kommer ni tillbaka till jorden när ni ska hämta mig.
- Där ser man!
måndag 9 april 2012
Snippa, snippa, snippa
Ja, jag kan inte göra annat än att stämma in i kören hurra för snippan. Jag tyckte, i likhet med många andra, att ordet var krystat förut. Men nu (när jag har barn) inser jag nyttan och nödvändigheten av att kunna benämna det kvinnliga könsorganet - utan att det blir fånigt, gulligt, sterilt eller bara konstigt.
söndag 8 april 2012
Yta och renovering (del okänd)
Det här är en bekännelse som jag har gjort otaliga gånger i bloggen, att jag är en ganska ytlig person. Ytlig i betydelsen att jag bryr mig mycket om hur saker och ting ser ut. Arkitektur, hus, inredning, kläder och jag själv. Detta står dock inte (åtminstone inte numera) i någon direkt relation till hur saker och ting ser ut i verkligheten. Tvärtom ser exempelvis hemmet ut som en halvrenoverad sopstation trots att det driver mig till vansinne exakt varenda dag. Det enda positiva med vår heminredning under de senaste åren är att den har blivit väldigt prylbefriad. Detta beror dock mer på klättrande och nyfikna barn än på någon medveten inredningstanke. Annars präglas hemmet mest av väggar som borde fixas, golvlister som inte har kommit på plats, badrummet från helvetet och allmänt bedrövliga detaljer. Tidigare (läs: innan barnen) så skulle jag inte ha gått omkring och irriterat mig på detta - utan gått till källaren och hämtat färgburken/verktygen/tapetklistret/whatever och satt igång. Numera prioriterar vare sig jag eller maken renovering, för på vilken tid skulle den egentligen ske? Det fungerar inte att spackla väggar med en nyfiken ettåring i närheten. När barnen har somnat orkar ingen av oss hålla på. Barnvakt har vi väldigt sällan. Då och då diskuterar vi att ta hit snickare, målare och andra hantverkare, för att åtminstone åtgärda de största och tråkigaste uppgifterna, men det brukar falla på att vi inte vet vem som skulle göra ett bra jobb (om jag ska betala för det så vill jag verkligen att det ska bli bra och inte bara okej eller slarvigt) eller att vi inte har tid att vara hemma och övervaka det hela (vilket vi har insett är nödvändigt). Så det händer inte mycket, förutom att jag lider och gnäller.
Well, nu under påsken har vi i alla fall påbörjat ett projekt, nämligen att fixa väggarna i matrummet och vardagsrummet. Först ska väggarna gipsas och spacklas, sedan ska det upp slät väv och mängder med kritvit färg. Och så ska golvsocklar och diverse foder på plats. Sedan är det dags att flytta alla förbannade böcker från det nuvarande arbetsrummet till matrummet (eftersom vårt sovrum ska flyttas till arbetsrummet och Lille O. ska överta vårt sovrum...så småningom). Det innebär att alla mina gamla sparringskenor ska upp (vilket tar unegfär 700 år och nya nivåer av svårdomar att montera). När allt detta är klart har vi planer på nya stolar till matrummet.
lördag 7 april 2012
Självrannsakan
När man läser den här bloggen numera så kan man tro att jag (eller hela familjen) inte gör någonting annat än åker skidor, springer och äter. Och tja, det är väl rätt nära sanningen. Ibland jobbar dock de vuxna familjemedlemmarna.
torsdag 5 april 2012
Planer inför helgen
- Smacka upp gipsskivor i matrummet
- Springa långt
- Äta påsklamm
- Springa snabbt
onsdag 4 april 2012
Kanske går det...
måndag 2 april 2012
L. (damen som har koll)
Efter en fin helg i fjällen kom L. med två tänkvärda uttalanden.
Det första var ett förslag om att vi ska flytta till Åre (inte för att det var i Åre vi var i helgen, men det verkar ha blivit symbolen för prima tillvaro i fjällen) och ha vårt "riktiga hus där". Det andra var att jag utnämndes till "världens bästa mamma". Ni som har träffat L. i det verkliga livet vet att hon inte direkt är den som strör komplimanger och kärleksbetygelser omkring sig - så ja, jag är smickrad.
söndag 1 april 2012
Åhhh!
Fjällen
![](http://photo.blogpressapp.com/photos/12/03/31/s_3756.jpg)
![](http://photo.blogpressapp.com/photos/12/03/31/s_3757.jpg)
Äh, vi kunde inte låta bli att stuva in kidsen, skidor och tonvis med prylar i bilen och dra till fjällen med Makens bästa kompis (och fina familj). De sopiga iphone-bilderna kan absolut inte göra platsen rättvisa. Det är kalfjäll, fina små fjällbjörkar och milsvid utsikt. Och L. håller på att lära sig att åka lift.
Prenumerera på:
Inlägg (Atom)